«Моя країна, наче Ісус іде по морю...»
За матеріалами інтернет-видань
23.08.2024
71
![](https://gazeta-fp.com.ua/assets/images/2024/1724414673_99be173576b2edcf12c6.jpg)
З ФБ- сторінки українського художника Andriy Yermolenko
"Аж тут Петро озвавсь до нього й каже: «Господи, коли це ти, повели мені підійти водою до тебе!» "Підійди!" — сказав Ісус. І вийшов Петро з човна, почав іти по воді і підійшов до Ісуса; але, побачивши, що вітер сильний, злякався, почав потопати й крикнув: «Господи, рятуй мене!» Ісус же притьмом простягнув руку, вхопив його і мовив до нього: «Маловіре; чого засумнівався?»"
Тридцять років. Тридцять років моя країна, як і багато інших, могла би піднятися з колін, віднайти свою незалежність у всіх сенсах цього слова, стати розвиненою, гордою. Але ні, вона топталася на одному місці, немов сліпий, що заблукав на перехресті, не знаючи, куди йти далі. І я, як людина, яка любить цей божевільний світ, був у люті, бо бачив, як моя країна знову і знову вибирає манівці.
Але ось вони, ці останні три роки. Тридцять три роки. Вік Христа. Людини-бога, який приніс себе в жертву, щоб змити наші гріхи своєю кров'ю. Це була жертва, яка стала божеством, смерть, яка принесла воскресіння. І лише зараз я усвідомлюю, що ми стали справжніми прапороносцями тих людських цінностей, про які написано в товстезних філософських книгах, але які насправді вміщуються на кінчику простої кулі.
Моя країна наче Ісус іде по морю, і вода не поглинає її, бо її тримає віра. Ми не жертви. Ми воїни, які жертвують собою, щоб дати світу істене розуміння добра і зла, правди і брехні, праведності і гріха, яке довго заглущував шурхіт цінних паперів... І нас тримає на поверхні це море віри. І ми переможемо. Бо віримо в це. не сумнівайтеся ідіть і вода вас втримає!
Поділитися текстом в мережах:
Репости вітаються !
>>> Підписуйтесь на нашу Фейсбук-сторінку >>> Читайте нас в Telegram >>> Підбірка новин сайту в GoogleNews >>> Статті з газети Фермер Придніпров'я
Новини ОТГ