Як Іван Дзюба і Микола Лукаш воювали проти московизації українців
За матеріалами інтернет-видань
27.07.2024
345
![Когорта шістдесятників
Василь Стус Микола Вінграновський
Іван Дзюба](https://image.slidesharecdn.com/t-151016195235-lva1-app6892/85/-7-320.jpg)
Дев'яносто три роки тому, 26 липня 1931-го, народився Іван Дзюба - український літературний критик, громадський діяч, дисидент радянських часів, Герой України.
У 1973 році Київський обласний суд засудив його до 5 років ув'язнення і 5 років заслання за “антирадянську” працю “Інтернаціоналізм чи русифікація?”.
Дзюба - один із засновників Народного Руху.
Ганна Черкаська, письменник, сторінка ФБ.
Будучи міністром культури у 1992-94 рр, їздив на роботу в громадському транспорті, соромлячись користуватися службовим авто.
30-31 грудня 1965 р самвидав випустив у широкий світ книгу Івана Дзюби “Інтернаціоналізм чи русифікація?”.
Працю було написано після першого "покосу" української інтелігенції, коли у серпні-вересні 1965-го року у Києві, Львові, Луцьку, Івано-Франківську та Тернополі були заарештовані три десятки молодих українських інтелігентів. 4-го вересня у Києві під час прем’єри кінофільму Сергія Параджанова “Тіні забутих предків” до протестів проти політичних репресій закликали поет Василь Стус та Іван Дзюба.
В праці “Інтернаціоналізм чи русифікація?” Іван Дзюба з марксистських позицій проаналізував національно-культурну політику радянської влади в Україні. Автор доводив, що компартія ще за часів Сталіна перейшла на позиції російського великодержавного шовінізму. Він вважав, що політика КПРС щодо України суперечить корінним інтересам українського народу.
Іван Дзюба відправив свою роботу першому секретарю ЦК компартії України Петру Шелесту та голові уряду УРСР Володимиру Щербицькому, а її російський переклад - керівництву КПРС.
Влада оголосила “Інтернаціоналізм чи русифікацію?” антирадянським твором, а його поширення, зберігання чи навіть просто читання - кримінальним злочином. Іван Дзюба втратив роботу, був виключений зі Спілки письменників України і зазнав переслідувань з боку КДБ, а 1972-го року був ув’язнений.
![Фауст (у перекладі Миколи Лукаша) | Йоганн Вольфґанґ фон Ґете](https://book24.ua/upload/iblock/0f6/0f65aeaffa52e2e2766a0ec45abb5577.jpg)
У березні 1973 р. одразу ж після засудження Івана Дзюби, Микола Лукаш кинув до поштової скриньки лист, адресований голові президії Верховної Ради УРСР, голові Верховного суду УРСР, прокуророві УРСР; копія - президії Спілки письменників. Цей лист український Дон Кіхот, унікальний поліглот Лукаш почав із того, що у І. Дзюби є дружина, діти, сухоти…
“У зв’язку з тим, що я, нижчепідписаний, цілком поділяю погляди літератора Дзюби Івана Михайловича… прошу ласкаво дозволити мені відбути замість вищеназваного Дзюби І. М. визначене йому судом покарання (5 років концтабору та 5 років спец поселення)”.
Уряд не мав почуття гумору: Лукаша виключили зі Спілки письменників “за порушення статуту”, що позбавило перекладача пенсії; запровадили домашній арешт. Довгенько біля його під’їзду стояв пост міліції, що не пропускав до нього нікого (отже, ні пенсії, ні продуктів від друзів). 20 років інтелектуал не міг друкуватися, не мав стабільного заробітку.
Два десятиліття ерудит світової слави носив на барахолку безцінні книжки, ходив голодним: бідність, самотність, неприкаяність доводили і до ґранчака. Переніс Микола Лукаш складну онкологічну операцію. Тільки 1987-го Микола Олексійович був поновлений у СПУ.
В Україні праця Івана Дзюби “Інтернаціоналізм чи русифікація?” була опублікована лише 1990-го року у журналі “Вітчизна”, а окремою книгою вперше видана 1991-го року.
Цікаві та маловідомі факти з життя видатних українців представлені у книзі Ганни Черкаської “Українська Історія в Обличчях”.
Поділитися текстом в мережах:
Репости вітаються !
>>> Підписуйтесь на нашу Фейсбук-сторінку >>> Читайте нас в Telegram >>> Підбірка новин сайту в GoogleNews >>> Статті з газети Фермер Придніпров'я
Новини ОТГ